Hei! Mai usor.
Sunt prinsă peste cap, aici. N-nu pot să mă descurc.
Chia-chiar nu pot. Sunt doar un copil.
Ai ceva de povestit aici, Hal?
Chessy, am... am tras o sperietură.
Eu te-am speriat?
Tu m-ai speriat. Nu stiam că erai... aici.
Esti sigură că n-ai nimic să-mi spui?
Cum ar fi, de ce nu te recunoaste Sammy si nu mai vine la tine.
Sau de ce ti s-a schimbat apetitul.
Sau de ce, dintr-o dată, esti atât de stilată
si folosesti expresii ca, "am tras o sperietură."
Chessy, m-am... schimbat mult peste vară, asta-i tot.
Bine.
Dacă nu te-as fi cunoscut mai bine as fi spus că esti aproape ca...
Uită. E imposibil.
Aproape ca cine, Chessy?
Nimeni. Nimeni. Uită ce ti-am spus.
Aproape ca... Annie ?
Stii de Annie?
Eu sunt Annie.
Hal!
Hal, de ce-ai fugit de mine asa?
ti-am spus că vreau să-ti spun ceva.
Chessy, de ce te uiti la ea asa?
Asa cum?
Nu mă uit în nici un fel special la ea.
Mă uit la ea ca si cum m-as fi uitat 11 ani la ea.
Din ziua în care a venit de la spital...
6 pounzi, 11 uncii, 21 inci lungime...
Asa mă uit la ea.
Pot s-o îmbrătisez?
Oh, e atât de frumoasă
si atât de mare.
Am să-ti fac ceva special de mâncare.
Ce ti-ar place? Orice? Stii ce?
Nu contează. Am să merg să pregătesc tot ce avem.
Bine? Bine.
Hal, vino aici. Acum, avem de vorbit.
- Bine. Spune. - Bine.
Dulceată,
vreau să stiu ce părere ai avea dacă Meredith
ar face parte din familie.
- Parte din familia noastră? - Da.
- Cred că-i o idee grozavă. Inspirată. -Mda? Crezi?
- Minunat. Chiar? - Chiar? Crezi?
Total. Adică, ca un vis împlinit. Întotdeauna am vrut o soră mai mare.
Dulceată, cred că ti-a scăpat esentialul.
Nu, nu. Vrei s-o adopti pe Meredith.
E atât de drăgut, tată.
Nu, n-o adopt.
O... iau de sotie.
De sotie! Asta-i nebunie!
Cum să te căsătoresti cu cineva atât de tânără că poate să-mi fie soră?
Hal. Hal. Hal, calmează-te.
Hal.
Vorbesti franceza?
Am învătat în tabără.
Bine. Îmi pare rău.
Hai să discutăm asta calm, calm si rational.
Mda, si în engleză, dacă nu te superi. Bine?
Bine.
Iubito, ce te-a apucat?
Nimic. Nimic. Doar... Doar...
Tată, nu te poti însura.
Va distruge complet, totul.
Hal. Hal.
Hallie.
Nu te uita la mine. Eu nu stiu nimic.
Credea că vreau s-o adopt?
- Bună, păpusă. - Bună.
Oh, arăti stresat, puiule.
- Ce zici de un martini ? - Ce zici de unul dublu?
Vine imediat.
Chessy.
Nu-ti place? E tocmai ce ne trebuie. E o casă asa de mare.
Chessy !
Ai sunat?
Două martini, te rog. Iar dlui Parker dublu.
Chess, te rog. Am o migrenă.
I-am spus lui Hallie.
I-ai spus? Si?
A explodat. A început să tipe-n frantuzeste.
Nici măcar n-am stiut că vorbeste frantuzeste.
Nu stiu ce a apucat-o.
Oh, Nicky. Reactia asta e clasică.
E "Tata se recăsătoreste - partea I".
M-as fi nelinistit dacă n-ar fi făcut asta.
Uite. Ce-ar fi să merg eu să vorbesc cu ea?
Stii, ca de la femeie la femeie.
Cred că e putin sensibilă în ceea ce te priveste, acum.
De asta trebuie s-o fac.
Trebuie să spargem gheata cândva.
Poartă-ti cămasa asa.
Îmi place când pot să văd putin păr pe piept.
Cioc, cioc. Pot să-ti tin companie?
Sigur.
Cred că vestea logodnei...
- te-a socat putin, nu? - În linii mari.
Stii, îmi amintesc cum era când aveam 11 ani.
Am avut primul iubit la 11 ani. E o vârstă minunată.
Tocmai începi să te simti ca o femeie,
si, crezi sau nu, curând, vei întelege...
cum e să fii îndrăgostit.
Eu? Nu prea cred.
Nici nu mi-a iesit molarul de 12 ani.
Oh, bine. Crede pe cineva care
si-a primit molarul foarte devreme în viată,
că să fii îndrăgostit e un mister fantastic,
care face pe bărbat si pe femeie...
Nu vreau să par o ticăloasă când tu pari să fii asa atentă cu mine,
dar stiu ce mister vede tatăl meu în tine.
Stii?
Esti tânără, frumoasă si sexi.
Si, hei. Tipul e si el om.
Dar dacă mă întrebi pe mine, căsătoria ar trebui
să se bazeze pe ceva mai mult decât sex, nu-i asa?
Măi.
Tatăl tău te cam subestimează.
Dar tu n-o vei face, nu-i asa, Meredith?
Să fii frumoasă si tânără nu-i o crimă, stii?
Si pentru 931 al tău, îl ador pe tatăl tău.
E exact genul de om cu care plănuiam să mă mărit.
Ăsta-i singurul adevăr, scumpo,
si nimic din ce-ai face n-o să stea între noi.
Îmi pare rău că ti-o trântesc asa, îngeras,
dar nu mai esti singura fată din viata lui Nick Parker.
- Obisnuieste-te. - Dacă ăsta e singurul adevăr,
atunci banii tatălui meu
n-au nimic de-a face cu tine care vrei să te măriti cu el, nu?
Bine, pisico. Ascultă, si ascultă bine.
Am să mă mărit cu tatăl tău în două săptămâni, îti place sau nu.
Asa că-ti sugerez să nu te mai pui cu mine.
Problema te depăseste. E clar?
Cristal.
Martin, încă unul, te rog.
Cred că ai crescut trei inci, jur,
în sase săptămâni.
- Potrivită alegere a vinului, apropo, Martin. - Multumesc, sir.
Pot să iau o gură?
Nu cred că o să-ti placă.
Dacă mă întrebi pe mine, buchetul e putin prea robust pentru un Merlot,
dar, încă o dată, sunt părtinitoare cu strugurii usori din California.
A învătat despre vinuri în tabăra aia de vară?
Probabil.
Dragă, esti în regulă?
Cred că am luat o gură în plus.
Stii, mamă, simt că mi-ar prinde bine un pic de aer curat.
E-n regulă dacă fac câtiva pasi pe-afară?
ti-e bine? Vrei să te însotesc?
Oh, nu, nu, nu. Va fi bine. Am doar o usoară abureală, asta-i tot.
"Abureală", nu?
Da, as vrea să sun cu taxă inversă în America, vă rog.
Alo.
- Ce e? - Hal, sunt disperată.
- Tata se însoară. - Cum adică, se însoară?
Adică frac, rochie albă... toată poezia.
- Ce? - Nunta e în două săptămâni.
Asa că, dacă mai e vreo sansă ca mama si tata să fie împreună,
trebuie s-o facem repede, si vreau să spun, foarte repede.
Bine. Deci, eu si mama mergem la teatru diseară.
Am să lansez bomba la prima oră a diminetii.
Bine. Multumesc.
- Si, Hallie, grăbeste-te! - Bine, o voi face.
Oh, scuzati, sir.
Acum, ce-ai spune ca tu si cu mine să avem o mică plimbare
prin parc. Ei, micută doamnă?
- Bine. - Acum...
- Haide. Despre ce e vorba? - Ei bine, e o poveste lungă.
Ei bine, e un parc mare si avem o multime de timp, stii.
Ei bine, întâi de toate...
Doar fă-o, piersicută.
Dragă, intră. Trebuie să termin schita asta
si s-o trimit la Paris.
Si apoi, ce-ai spune ca noi două să iesim să luăm prânzul
si să ne petrecem restul zilei prin Harrod?
Nu pot, mamă.
Scuză-mă. Trebuie să plec din oras azi.
Oh, trebuie să pleci din oras?
Si unde te duci, dacă-mi permiti să te întreb?
- Annie. Annie. - Acolo trebuie să mă duc.
- Trebuie să merg s-o văd pe Annie. - Înteleg. Si unde ar putea fi Annie?
În Napa, cu tatăl ei, Nick Parker.
Tu nu esti Annie ?
Asta e corect.
Tu esti Hallie ?
Da.
Annie si cu mine ne-am întâlnit în tabără,
si ne-am decis să ne schimbăm locurile.
Îmi pare rău, dar niciodată nu te-am văzut,
si am visat la asta întreaga mea viată.
Si Annie simtea acelasi lucru despre tata, asa că...
asa că, într-un fel, ne-am schimbat vietile.
Sper că nu esti supărată,
pentru că te iubesc asa de mult, si sper ca într-o zi
să mă poti iubi ca fiind eu, si nu Annie.
Oh, dragă.
Te-as fi iubit toată viata ta.
N-am fost asa de fericit în toată viata mea.
Deci, presupun că trebuie să ne schimbăm înapoi, asa e?
Ei bine, tehnic vorbind, tu apartii tatălui tău,
si Annie mie.
Copilul lui si copilul ei.
Fără supărare, mamă, dar aranjamentul ăsta chiar pute.
De acord, pute.
Atunci, eu zic să zburăm la Napa, să-i vedem pe Annie si tata
si să facem să cădem la întelegere.
Si eu spun că ai dreptate.
Nu te îngrijora, dragă. Voi avea grijă de tot.
Nu trebuie să-ti faci griji. Da?
Îmi pare rău. Nu mă descurc.
Adică, nu l-am văzut sau auzit de Nick Parker în 11 ani,
si dintr-o dată zbor deasupra lumii ca să...
Nu sunt destul de matură pentru asta.
Dacă nu m-ar fi scos atâta din minti, încă as mai fi fost măritată cu el.
Adică, am făcut întelegerea asta, ca să nu mai fie nevoie să ne mai vedem vreodată.
Adică, uită-te la mine, Martin. M-ai văzut vreodată asa?
Nu răspunde la asta.
Adică, dacă nu mă recunoaste?
Nu, nu-mi răspunde nici la asta.
Deci, Hallie spunea că e... o bucată?
Era mai degrabă arătos.
Avea un zâmbet de-mi înmuia genunchii, dacă poti să-ti închipui asa ceva.
- Bine, sunt gata, mamă. - Grozav. Si eu. Aproape.
Mamă, valiza ta pare să fie complet goală.
Oh, asa e. Scuze.
Ai vorbit cu tatăl tău, dragă?
Mda. Mda. Tocmai am închis, de fapt.
Spunea că e agitat la gândul că o să te vadă.
Agitat-nervos, ca si cum ar fi total, complet înfricosat?
Sau agitat-incitat, ca si cum abia ar astepta?
Agitat-incitat, cu sigurantă.
Spune că ne vom întâlni mâine la amiază
la Stafford Hotel din San Francisco.
E incredibil de repede. Nu-i asa?
De ce nu te duci sus să iei biletele
- de la bunicul, în timp ce eu termin aici. - Bine.
Mincinosu' roade osu'.
Oh, Martin. Am o cerere chiar ridicolă,
oarecum copilăroasă, să-ti fac.
Martin, stii că esti mai mult decât un valet pentru mine.
Esti mai degrabă ca un frate iubitor care ne asteaptă. Din întâmplare...
- ...mă întrebam dacă... - As vrea să vă însotesc în călătorie?
- E mai usor asa? - Ai vrea, Martin? Multumesc mult.
As fi atât de recunoscătoare si nici măcar nu trebuie să vii ca valet.
- Ci ca prieten. - Doamnă, as fi onorat.
Si pot spune ca prieten, dacă mi-as vedea fostul,
după 11 ani si as avea picioarele dvs,
as purta puisorul ăsta.
Ati ucide în ea!
- Pa, dragă. - Urează-mi noroc.
Noroc.
- Pa, buni. - Pa, Hal.
Veniti la Napa de Ziua Recunostintei, nu?
N-as lipsi pentru nimic în lume.
Pa.
- Salută-l pe tatăl tău din partea mea. - Bine.
Aeroport, vă rog.
Bine. Pot fi aici în orice clipă.
Acum, poartă-te frumos, tati. E tot ce ti-ai putut dori
pentru fetita ta, plus alte milioane.
Atunci stii că voi fi drăgut.
Iată-l...
cu toată trupa de clovni!
- Bună, dragă. - Bună.
Hallie, Chessy si Sammy !
Ce faceti toti aici?
Iubitule, un câine la Stafford?
- Hal m-a implorat să-l iau. - Oh, esti asa de slab.
- Oh ! - Bun băiat.
Deci, Meredith. Aceasta-i familia?
Da. Mamă, tată. În sfârsit faceti cunostintă.
El e logodnicul si iubirea vietii mele, Nicholas Parker.
Bună, Nicholas. Mă bucur să te cunosc.
- Eu sunt Vicki. - Bună.
Si ea e adorabila fiică a lui Nick, Hallie.
Toată această întâlnire prenuptială a fost în întregime ideea ei, trebuie să vă spun.
ce mai faci, tânără domnită? N-am auzit altceva
- decât lucruri frumoase despre tine. - Bună, animălutule.
Poti să-mi spui tanti Vicki.
Cealaltă parte, doamnă.
A fost un zbor grozav. Nu-i asa?
Adică, atât de rapid.
Nu v-am mai văzut atât de însetată, doamnă.
Îti vine să crezi, Martin dragă, că n-am mai gustat vodcă până acum?
N-as fi zis asta, doamnă.
Haide. Hai să dansăm.
Sunt în mare belea aici.
Dacă hotelul ne poate aranja, cred că încăperea asta e perfectă pentru nuntă.
Nu prea mare. Nu prea înghesuită.
Nu-mi displace ideea de a face nunta acasă,
dar aici ar putea fi minunat.
Am făcut deja cazarea. Ce-ar fi să urcăm,
să ne împrospătăm si să ne reîntâlnim pentru prânz?
Grozav!
- Ne întâlnim la bar în 10 min. Bine? - Oh ! Perfect.
Iubitule, acum, că suntem aici,
ce-ar fi să mergem si să vedem apartamentul nuptial?
Pariez că-i mortal.
Mi-am uitat poseta.
Hei, tine-l! Sammy!
- Sammy. - Scuzati-mă. Ati găsit o posetă...
Multumesc.
Mamă!
Dragă, nu trebuie să mă astepti. Pot să găsesc camera si singură.
În plus, am nevoie de putin aer curat.
Du-te, dulceată. Asteaptă-mă "sius".
Îmi place jacheta, apropo. Ai purtat-o tot timpul cât am fost în avion?
- Mamă, atentie! - Scuze.
E beată. N-a băut mai mult de-un pahar de vin
în toată viata ei, si si-a ales tocmai ziua asta să apară total clampă.
Mda, ei bine, fă ce ti-a spus
si asteapt-o "sius".
Poate de aia au semnul ăla cu "nu deranjati".
În sfârsit, singuri.
Hallie Parker.
Oh. Nu-mi fă asta. Deja văd dublu.
Sunt eu, mamă, Annie.
Oh, dragă.
Arăti minunat.
Oh, fetele mele.
Nu-mi vine să cred că sunteti împreună.
Dar cum ati putut să-mi faceti asta?
Scuzati-mă. Nu-mi place să întrerup, dar...
as putea sugera să continuăm
micuta asta saradă înăuntru?
Bună. Probabil nu-ti amintesti de mine.
Chessy!
Stiam eu că întotdeauna am plăcut-o.
Una dintre voi, nu stiu exact care, pe moment,
dar una dintre voi să-mi spună că tatăl vostru stia că eu vin aici azi.
Si vreau să vă spun că omul pe care l-am văzut în ascensor
n-avea nici cea mai vagă idee că suntem pe aceeasi planetă, darămite acelasi hotel.
- L-ai văzut deja pe tata? - Da, l-am văzut.
Omul era lovit cum as fi fost eu dacă as fi văzut
fantoma însângerată a Crăciunului trecut.
Poate cineva să-mi aducă ceva rece pentru cap?
Adică, nu v-ati gândit că eu mă frământam cum o să fie
când o să-l văd pe tatăl vostru după toti anii ăstia?
Păi, să vă spun. Eu, făcând din mână ca o idioată fără minte,
în timp ce Nick Parker era încolăcit de bratele unei alte femei,
nu e chiar scenariul la care mă gândeam.
Nu, sirree.
Martin ! Ce faci?
Mă duc să mă scufund, doamnă. Vă deranjează?
Nu, nu. Nu, e... E perfect în regulă. Distractie plăcută.
- Cineva trebuie s-o facă. - Bună.
Bună. Bună si tie.
- Chessy, el e valetul nostru Martin. - Încântată.
Eu sunt... "valetul" ei.
Plăcerea e în întregime a mea, monsieur.
Fetelor, o să-mi spuneti ce-ati pus la cale
de m-ati adus aici, fără să-i spuneti tatălui vostru.
Asa au făcut?
Bine, asta-i bună. Atunci am să mă întorc în camera mea să verific
- care-i treaba cu băruletul ăla. - Permite-mi să te ajut.
Stai! Stie cineva de aici ceva ce nu stiu eu?
Mamă. Tata se însoară.
Cu Cruella de Vil. E îngrozitoare, mamă.
-Nu-l putem lăsa s-o facă. -E total nepotrivită pentru el, mamă.
Si singura cale prin care nu s-ar căsători cu ea e dacă... Spune-i tu.
Te stie mai bine pe tine.
- E dacă te vede din nou. - Stai putin!
Nu încercati să mă cuplati cu tatăl vostru, nu?
De fapt, ba da. Sunteti perfecti unul pentru altul.
Stai. Voi doi stiati de asta?
Ce? Oh, nu.
- Nu! Doamnă, nu. Absolut nici o idee. - Nu, nu, nu, nu. N-am avut nici o idee.
- Da. Am stiut ceva. - Da. Tehnic, da. Aveam o bănuială.
- Hallie mi-a spus povestea. - E ideea lor. E atât de drăgută.
- Sunt un romantic, stiti. - Si eu.
Bine, bine. Lăsati-mă să spun
clar si răspicat.
Nick Parker si cu mine nu avem nimic în comun... nu mai avem.
Plus, în caz că n-ati băgat de seamă,
pare destul de atasat de picioroanga, fustă-strâmtă, teapăna lui logodnică.
Si vreau ca voi două să-i explicati tatălui vostru că sunt aici cu un singur motiv.
Si acela e schimbul dintre voi.
Acum, să facem ce-i de făcut, si să terminăm cu asta. Înteles?
- Hei, tată. Care-i treaba? - Bună. Mă duc în hol. Hal !
Fă-mi un favor, vrei, cât sunt plecat.
Vrei să ai grijă de Meredith?
- Multumesc. Hallie, Hallie. - Mda?
Cum arăt? Prezentabil si asa mai departe?
- Nu prea bătrân? - Arăti fabulos, tată. Tânăr si fabulos.
- Tată. - Credeam că te duci la Meredith.
- Da? - Mda.
Adică, sigur, da. De fapt, o căutam.
Mă bucur să te văd, tată.
Si eu mă bucur să te văd, soricel.
- Drăgut costum. - Oh. Multumesc.
Ei bine, haide. Du-te sus. Hai.
- L-ai văzut pe tatăl tău? - Vorbeai cu mine?
Cine esti? Robert De Niro ? Da, vorbeam cu tine.
Oh, Meredith.
- Mda. Tocmai l-am văzut. - Păi, aloooo! Unde era?
A luat-o pe acolo. Cred.
- La ce te holbezi? - Oh, nimic, nimic.
Esti chiar foarte drăgută. Asta-i tot.
Nu-mi spune că ti-a trecut pasa proastă
si dintr-o dată esti drăgută cu mine?
Dacă-l vezi pe tatăl tău, spune-i că a întârziat si eu îl astept.
Cum spui tu, Cruella.
Poftim. Asta o să lecuiască orice-ati avea.
- Doar să nu-ntrebati ce-i în el. - Bine.
Pentru... Pentru tine.
Fie ca viata ta să fie mai putin complicată ca a mea.
Multumesc.
Martini, sec, te rog.
Scuzati. Eu...
Cred c-am băut gudron.
Aici e martini-ul dvs si nota dnei James.
Multumesc.
- Sunteti Elizabeth James ? - Vinovată.
Tocmai am văzut în Vogue o rochie de mireasă pe care ati creat-o
si m-am îndrăgostit de ea.
Am trimis un fax biroului dvs chiar ieri si mi s-a spus că nu sunteti în oras
si nu stiau dacă mai puteti face una.
Nu-mi vine să cred. E soarta. Sunt Meredith Blake.
Încântată.
Scuze.
- Scuzati-mă. - Scuzati-mă.
Unde-ai fost? Te-am căutat peste tot.
Nicholas, cred că hotelul ăsta e perfect pentru nuntă.
- Îmi place din ce în ce mai mult. - Si mie.
Absolut.
Acum, spune-mi, dragă. Câti asteptăm din partea familiei tale?
Doar o ghicestimare.
Putem reveni la asta? Nu sunt... sigur acum.
Scuză-mă.
Pardon. Scuze.
- Sefu', esti în regulă? - Mda, sunt bine.
- Sir? Oh ! - Tată, atentie!
- Oh ! - Oh, ai grijă!
- Bună, Liz. - Bună, Nick.
Ei bine. Iată-te. Ce stii?
E ceva ce ar trebui să stiu?
Pentru că-s uimit să te văd aici.
Dar tu nu pari uimită să mă vezi.
Adică, nu te-am mai văzut sau să fi auzit de tine de cât... 10, 11 ani?
- Si dintr-o dată, chiar în ziua în care... - Tată...
- Pot să-ti explic eu de ce e aici. - Hallie. Stii cine e?
De fapt, da.
Si de fapt, nu sunt Hallie.
De fapt, eu sunt.
Amândouă?
Annie? Hallie?
Cred că tu si mama gânditi cam la fel, pentru că amândoi ne-ati trimis
la aceeasi tabără unde ne-am întâlnit.
Si toată treaba a iesit la iveală.
Si-au schimbat locurile, Nick.
Adică am avut-o pe Annie cu mine în tot timpul ăsta?
Păi, am vrut să văd cum esti, si Hallie voia s-o cunoască pe mama.
Si... esti supărat?
Oh, dragă. Bineînteles că nu.
Nu pot să cred că esti chiar tu.
Ultima oară când te-am văzut aveai iritatie de la scutece. Oh, esti udă.
- E-n regulă. - Uită-te la tine.
Ei bine, m-am făcut mare acum, si fără tată.
Si am problemele astea ale anilor adolescentei,
si sunt singura fată pe care o stiu care n-are o mamă cu care să se certe.
Hallie, ai fost la Londra în tot timpul ăsta?
Vino aici.
Mama e grozavă, tată. Nu stiu cum ai putut s-o lasi să plece.
Fetelor, ce-ar fi să ne lăsati să vorbim
câteva minute singuri, da?
- Sigur. Bine. - Stati cât vreti.
Nu pot să cred.
Să le văd împreună.
- Si să te văd pe tine. - Lasă-mă să te ajut cu asta.
- Scuză-mă. Ai o trusă de prim ajutor? - Da, sigur.
Ce-ar fi să te întinzi?
- Poftiti. - Multumesc.
Si ce mai faci, Lizzy ?
Sau toată lumea-ti spune Elizabeth acum?
Oh, nu, nu. Lizzy e... Lizzy e bine.
Tata-mi spune încă Lizzy.
- Fac... grozav. - Mda.
Stii, nu te-ai schimbat deloc.
În fine. Iată-te.
Oh! Bun. V-ati cunoscut. Iubitule, Elizabeth creează
rochii de mireasă si îmi va face...
Stai... Nu înteleg.
Cum v-ati cunoscut? Si Nicky, de ce esti ud?
Tu faci rochia logodnicei mele.
Ei bine, nu stiam că e logodnica ta.
Cum ne-am cunoscut noi? Cum v-ati cunoscut voi două?
- Îmi scapă ceva aici? - Stii ce?
- E o lume mică. - Cât de mică?
- Bună, Meredith. - Bună.
Ce mai faci?
Scumpo, ti-am spus vreodată că Hallie are o soră geamănă?
Nu. Mă tem că ai omis detaliul ăsta mic.
Nu-ti fă probleme, Mer. Nu mi-a spus nici măcar mie.
Apropo, eu sunt Hallie cea adevărată. Ea e Annie.
Ea se prefăcea a fi eu în timp ce eu mă prefăceam a fi ea.
Si ea e mama noastră, Elizabeth James.
Ea e mama voastră?
- Da. - Ai fost căsătorită cu el?
- Mda. - Vinovată din nou.
Oh, bine. Chiar e o lume mică.
- Si se face tot mai mică. - Si ce coincidentă
să fim toti aici în acelasi timp.
Ce drăgut.
Hal, am avut destule surprize pentru o zi.
Vrei, te rog, să-mi spui unde mergem?
O să-ti placă, tată, crede-mă.
Bună.
Si... Ai vreo idee unde ne duc?
- Nici un pic. - Desigur.
Unde suntem?
Aici vom mânca?
Nu. De fapt, acolo vom mânca.
E a noastră pentru seara asta.
Si cum, mai precis, vom plăti pentru toate astea?
- Păi, ne-am pus la bătaie alocatiile. - Mda. Sigur, Annie.
Bine. Bunicul ne-a ajutat si el un pic.
- Annie. - Bine. Ne-a ajutat mai mult.
- Haideti. O să vă placă. - Destul de stilat.
Elizabeth si Nick, cina vă asteaptă.
Fetelor.
Masa e pregătită doar pentru doi.
Asta-i cealaltă parte a surprizei.
- Noi nu stăm cu voi. - Nu stati?
Nu, dar eu stau.
Bună seara. Sunt Chessy, si voi fi la dispozitia dvs în seara asta.
- Fără ironii, vă rog. - Si eu sunt Martin, pivnicerul vostru.
Pot să vă ofer amândorura o gură de sampanie
în speranta că veti fi putin mai destinsi
si n-o s-o concediati pe această încântătoare doamnă si nici pe mine
pentru că am ascultat ordinele acestor tinere hotărâte.
Annie, muzică de ambiantă, te rog.
Relaxati-vă.
Lăsati-vă purtati pe valurile timpului, în trecut.
Vă amintiti de toate astea, nu?
Da, încep să.
Au recreat noaptea în care ne-am cunoscut, vasul, muzica...
- Ajutoarele. - E atât de drăgut.
Martin, cred că vreau băutura aia.
Multumesc, Martin.
Oh ! Mda.
Să-ti spun adevărul,
- n-am mai fost pe un vas de atunci. - Nici eu n-am mai fost.
Ei bine, atunci, pentru...
Fetele noastre.
Acum stiu cum se simt pestisorii în acvariu.
Stii, cândva, dacă vom fi cu adevărat singuri,
poate am putea... să vorbim...
despre ce s-a întâmplat între noi.
Totul e pentru mine putin încetosat, acum. S-a sfârsit atât de repede.
A început atât de repede.
Partea aia mi-o amintesc perfect.
Se pare că atmosfera se încălzeste în mod plăcut.
Cred că-i mai bine să servim vichyssoise.
Tu toarnă, că eu îi servesc.
Scuze.
Da, voi... turna.
Sigur. Si apoi voi...
- Servi? - Corect.
Corect.
Te-ai descurcat fantastic de bine...
ti s-a împlinit visul de a avea propria podgorie.
Dar tu? Întotdeauna desenai
pe servetele si pe marginile ziarelor.
- Acum esti un designer celebru. - Mda, e grozav.
Amândoi am ajuns unde voiam să ajungem.
Mda, am reusit.
Oricum, ce-ai de gând să faci în privinta fetelor?
Ei bine, acum că s-au întâlnit, n-o să le mai putem tine departe una de cealaltă.
As putea să le tin jumătate de an, apoi să le tii tu.
Băieti. Nu le puteti tine în două scoli diferite în fiecare an.
- E nebunie. - Sunt de acord.
Păi, atunci, as putea să le tin pe amândouă un an întreg, apoi ai putea...
Liz.
De asta am fost de acord...
Scuze. Nu mă băgati în seamă. Savurati supa.
De asta am fost de acord, amândoi, cu solutia de până acum.
Chiar? Credeam că era din cauză că
am decis să nu ne mai vedem niciodată unul pe altul.
Nu noi, Liz.
Stii, partea asta a ajuns putin în ceată si pentru mine de-a lungul anilor.
- Nu-ti amintesti când ai împachetat? - Nu, ziua aia mi-o amintesc perfect.
Te-a durut când am aruncat...
- Ce era? - Era... un feon.
Oh, da. Scuze.
Stii, s-ar putea să nu mai fiu vreodată singur cu tine.
Deci, în legătură cu ziua în care ti-ai făcut bagajele... De ce-ai făcut-o?
Oh, Nick. Eram asa de tineri
si amândoi eram temperamentali.
Ne-am spus lucruri stupide, asa că mi-am făcut bagajele.
M-am suit în primul 747 si...
...n-ai venit după mine.
N-am stiut că voiai s-o fac.
Ei bine, nu mai contează acum.
Asa că, hai să ne luăm o mină veselă
pentru fete si să ne jucăm rolurile, bine?
Da, sigur. Hai...
să ne jucăm rolurile.
Pasaportul dvs, dnă James. Călătorie plăcută spre casă.
Multumesc.
- Totu-i pregătit. Unde-i Annie ? - Tocmai am sunat. Coboară acum.
Bine.
Deci, o voi trimite pe Hallie la tine de Crăciun.
Si Annie îsi va petrece Pastele cu tine.
Dragă, ce faci în hainele astea? Trebuie să prindem avionul.
Uite care-i întelegerea, mamă. Ne-am gândit si am decis că am fost înselate.
Tata a promis că ne va lua în excursie. Si vrem să mergem. Împreună.
Ce excursie?
Cea în care mergem în fiecare vară înainte să înceapă scoala.
Annie, e ridicol. Du-te sus si îmbracă-te.
- Esti sigură că-s Annie ? - Păi, bineînteles că-s sigură.
Dar, nu poti să fii 100% sigură, nu-i asa?
Fetelor, nu e amuzant. O s-o faceti pe mama voastră să piardă avionul.
- Annie! - Da!
Asta e Hallie. Sunt sigur.
Stii, sper să ai dreptate, tată.
Pentru că n-ai vrea să-ti trimiti copilul care nu trebuie tocmai în Anglia.
Nu-i asa?
Asta e propunerea noastră.
Mergem înapoi în casa tatei, împachetăm,
si plecăm toti patru în excursie cu cortul.
- Toti patru? - Si când ne întoarcem,
- vă vom spune cine-i Hallie si Annie. - Sau faceti cum spunem noi,
si iau una din voi în Anglia, fie că vă place, fie că nu.
Si eu ce-ar trebui să fac trei zile? Să stau acasă să-mpletesc?
Dragă, avem o situatie fără iesire, aici.
Situatie fără iesire? Ce vrei să spui cu "situatie fără iesire" ? Ce anume...
Scuză-mă. Ea ce face aici?
Vezi tu, asta face parte din întelegere. Toti patru...
Mergem... împreună.
Ce, dintr-o dată esti comicul Brady Bunch ? Asta-i ridic...
Bună!
E totul în regulă?
Păi, nu. De fapt, nu e.
N-am stiut că faceti împreună excursia asta.
Si ca să fiu sinceră, nu-s prea sigură că-mi convine asta.
Sunt de acord.
Cred că o fostă sotie într-un sac de dormit alăturat e putin cam straniu.
- Multumesc. - Insist să vii cu noi. Chiar asa.
Liz...
Nu, cinstit, Nick. ti-am ruinat tot sfârsitul de săptămână.
Măcar atât pot să fac. Chiar, te rog.
Tată, ce face Meredith aici??
- Mama voastră a invitat-o. - Ce?
Fiti drăgute.
Bine. Totul e gata? Distractie plăcută, tuturor.
- Ce? - Liz, ce faci?
Chiar cred că tu si Meredith aveti nevoie de ceva timp împreună
înainte de marea zi.
Mamă, haide! Nu ăsta era planul.
Ah, cinstit, vă veti distra mult mai bine fără mine.
Dacă tu nu mergi, cu sigurantă nici eu nu trebuie să merg.
Adică, crede-mă, nu sunt un fan al naturii.
Dar e sansa ta să le cunosti cu adevărat pe fete.
Adică, după toate astea, de săptămâna viitoare, ele vor fi...
vor fi pe jumătate ale tale.
Distractie plăcută!
Pa, pa!
As plăti bani grei s-o văd pe femeia aia urcând pe munti.
Haideti!
Am să-mi omor antrenorul.
Spunea că sunt într-o formă grozavă.
Nu-mi vine să cred că oamenii chiar fac asta de distractie.
Stati. Ne oprim.
Din nou? Tată, în ritmul ăsta, o să ne ia
trei zile să ajungem numai la lac.
Meredith nu e obisnuită cu altitudinea. Lăsati-o mai moale, da?
Mă doare rău.
Cineva să-mi dea apa Evian. Nu mă mai pot misca.
Sigur.
Grozav.
Poftim, Mer.
Dragă, ti-e bine? Ce s-a întâmplat?
"Pustiulică" ăsta era pe sticla ei de apă.
Oh, nu-ti face nimic, Meredith.
Oh, bine, bine, bine. Bine. Stiu.
Voi! Luati-o înainte.
O să-mi revin.
Aruncă chestia aia departe de mine.
Urăsc chestiile care se târăsc.
Cum poti atinge asa ceva? Aruncă-l, doar.
Bine. Bine. O să-l pun jos.
- Fetelor? - Ce?
O iau înainte. Voi două o ajutati pe Meredith. Bine?
Sigur, voi o să mă ajutati.
S-ajung în râpă, asa o să mă ajutati.
- Nu-i o idee rea. - Mda. Vezi vreo râpă?
- Ah, rucsacul meu. - O mână de ajutor, Mer?
Nu de la voi, multumesc.
Să nu credeti că nu văd dincolo de fetele astea angelice.
Încă o poantă din partea voastră, si vă promit
c-am să vă fac o viată mizerabilă din clipa în care voi spune "DA".
Clar?
Clar, Cruella.
Cum m-ai făcut?
Nimic, nimic. Chiar nimic, Cruella.
Oh, apropo, Mer, cred că ai ceva pe cap.
Esti în regulă?
Ce... s-a-ntâmplat?
Întreabă... -le!
Ce-am făcut, tată? Eram chiar în spatele tău.
Asta e, fetelor. Vom rămâne aici, un timp.
Sigur nu vrei niste păstrăv, mamă?
E în regulă, apropo, dacă începem să-ti spunem "mamă"?
Cred că mama voastră ar prefera să-mi spuneti Meredith.
Si nu, multumesc. Nu mănânc... păstrăv... pentru a mia oară.
Voi astepta până la micul dejun.
- Ce avem? - Păstrăv.
Haide. E o parte din experientă.
Si care ar fi o altă parte? Să fii piscată de tântari până mori?
Doamne, ai zice chiar că le place chestia asta.
Ce folosesti acolo? Dă-mi voie să văd.
Ai să atragi toti tântarii din tară cu chestia asta. E zahăr cu apă.
De unde o ai?
Până aici. Am să iau un somnifer mare
si-am să mă duc să mă culc.
Meredith, ce faci?
Nu vreau ca leii muntilor să...
Nu sunt lei pe aici, nu-i asa?
Nu.
Noapte bună.
Fetelor, vă spun. Lăsati-o mai moale.
Nu se pricepe la chestii de astea? Nu mă-nsor cu ea pentru că-i Annie Oakley.
Cine-i Annie Oakley ?
Lăsa-ti-o baltă, doar.
Haide. Haide.
Bine.
Sper că somniferul ăla mare a dat rezultate.
- Tu ia de partea aia. - Bine.
- E grea. - Si mai si sforăie.
Nicky?
Vise plăcute, mamă dragă.
E plăcut...
Nicky!
Oh, omule.
- Ce se întâmplă? - Uite ce se întâmplă, amice!
În ziua în care ne căsătorim, le trimit pe răzgâiatele astea două direct în Elvetia.
Te-ai prins? Eu sau ele. Alege.
Ele.
- Scuză-mă? - E-L-E, ele.
Te-ai prins?
Bună. V-ati întors atât de repede.
- V-ati distrat? - Ei bine, n-as numi-o chiar distractie.
Nu?
Am fost pedepsite până la sfârsitul secolului.
- Începând de-acum. Plecati! - Unde-i Meredith ?
I-am făcut câteva poante nevinovate si si-a iesit putin din minti.
Putin?
Mi-a aruncat asta în cap.
Măcar e mai mică decât un feon.
Oh, Nick, e doar vina mea. Dacă nu i-as fi spus să meargă...
Sau păcălită! "Păcălită" e cuvântul corect.
Ca mama, si fiicele!
Chiar îmi pare rău.
- Si nouă, tată. Serios. - Mda.
Sus în camera voastră. Acum!
Va trebui să-mi amintesc să le multumesc într-o zi.
Unde-i Chessy ? Sunt mort de foame.
Păi, ea si Martin s-au dus la un picnic... ieri la amiază.
Chiar! Cine ar fi crezut. Dădaca mea si valetul tău!
Ce spui, pregătesc ceva de mâncare?
- Poti găti acum? - Oh, da. Pot face paste, paste si...
- Paste sună bine. - Păi, paste să fie.
Bine, iau două.
- Hei, tată! - Arăti asa de bine!
- Unde mergeti? - Noapte bună, domnitelor.
Aici îmi tin lucrurile personale.
Stiai că sunt si colectionar de vinuri?
- Chiar? - Sunt un bărbat cu interese limitate.
Ăsta... e un Burgundy din 1921.
Se spune că ploaia din anul ăla a dat cel mai bun Burgundy dintotdeauna.
Acum, ai să-l apreciezi pe ăsta. Vino.
Uite.
Ziua VJ, 1945.
- E incredibil. - Îmi place ăsta.
E acelasi vin care a fost servit la nunta părintilor mei.
Un Bordeaux... din '52.
Cred că sora mea a rămas însărcinată după ce a băut vinul ăsta.
Ce e ăsta? "Unde visurile nu se sfârsesc... 1983".
Ăsta mi-a luat ani de zile până i-am dat de urmă.
De ce? De unde e?
E vinul pe care l-am băut la nunta noastră.
Stiu pentru că am toate sticlele care s-au făcut vreodată.
Le ai?
DA.
- Putem deschide una? - Esti singura cu care l-as bea.
- Esti bine? - Oh, da. Mi-a intrat putin praf în ochi.
Pot să-ti ofer o mânecă fără praf.
Nu, nu. Mi-e bine. Totul e bine.
Nu trebuie să fii întotdeauna curajoasă, stii.
Oh, dar, de fapt, sunt.
Trebuie să fie Chessy.
Are cheie.
Bună. E cineva acasă?
Venim imediat.
- Ai grijă de tine. - Mda, voi avea. Si tu.
- Te iubesc. - Si eu te iubesc.
Bună. Suntem acasă.
- Bunicule? - Mă duc să văd în birou.
Bună, străine.
Hei, mamă, stiai că Concorde ajunge aici în jumătate de timp?
Da, am auzit asta.
Tu ce faci aici?
Ne-a luat 30 de secunde după ce ati plecat
ca să realizăm că noi nu vrem să vă mai pierdem.
Noi?
Noi.
Am făcut greseala să nu vin după tine cândva, Lizzy.
N-am de gând să mai fac asta indiferent cât de curajoasă esti.
Si presupun că te astepti să mi se înmoaie genunchii
si să cad în bratele tale si să plâng în hohote
si să spun că o să ne descurcăm cumva într-o relatie bicontinentală
cu fetele noastre crescute aici si acolo si...
si tu si eu să... reînnodăm relatia de unde am lăsat-o...
si să îmbătrânim împreună si...
si...
Haide, Nick. Ce astepti?
- Să trăim fericiti până la adânci bătrâneti? - Da...
La tot ce-ai spus.
Doar că nu trebuie să plângi în hohote.
Oh, ba da, trebuie.
Chiar am făcut-o!